Zdravo, je li ovo kuća? Pokušavao sam te uhvatiti.
Majkl, da li shvataš 5:30 je ujutro?
- Ko je, Agata? - Taj Michael.
Imali smo žurku sinoć i poslednju gost nije izašao s prilaza.
Uzmi. Uzmi.
Zdravo? Kuhinja.
- Lucy govori. Da, gđice Ann. - Da, znam. Znam.
Šta je to reket? Telefon zvonilo po cijeloj kuci.
Razgovaraću s njim.
Michael, kako to misliš u ovo nesveto jutro?
Dobro jutro, gđice Ann.
Veselo jutro, zar ne? bio sam pitajući se mogu li razgovarati s gospođicom Judith.
Ne, sigurno ne bi. Još nije spavala ni dva sata.
Ne bih je uznemiravao za ceo svet.
Ovo je gđica Judith Traherne uspavanog Traherna.
Je li sada? Pa, ovo je gospodin Michael O'Leary od budnih O'Learyja.
Imate kupca u gotovini za ždrebe. Možemo dobiti 10.000 ako budeš brz.
Ako mislite na Challenger, ne 10 i ne 20.
Glava mi se samo vrti, nije prazna.
Ako vam ne smeta što to kažem, gospođice Judith...
bolje je da preuzmete odgovornost od traka...
i ostavi rukovanje od konja za mene.
Smeta mi što tako kažeš. dao sam ti Tvoja naređenja sinoć, Michael.
Trebao bih ošamariti tog čovjeka.
Ponekad je drzak, ali šta možemo učiniti?
On je otprilike najbolji trener novac se može kupiti.
- Pretpostavljam da jeste. Koliko je sati? - Oko 5:30.
Dobro jutro, Martha. Zdravo, Daffy, hajde.
- Idemo u štalu, Martha. - Jesmo li?
Zar ne bi mogao da se vratiš u krevet i odspavati malo?
- Hoćeš li nam doneti kafu, Martha? - Da, gospođice.
pa...
idemo. Dođi.
- Spavaš? - Lep je svet ako možemo da ostanemo u njemu.
- Kako misliš? - Bolje da ja vozim.
- Ne! - Daj mi to.
Neću.
Dobro jutro, dame.
- Oh, uspeo sam da te podignem, zar ne? - Ne budi svjež.
Čujem da imaš najbolje konje u zemlji.
Barem što si mogao je neka te pogledaju.
Sigurno ako konji mogu rano ustati trčati i skakati...
možete ustati da ih gledate.
Michael, stvarno!
- Zdravo, Judith. - Zdravo!
- Zdravo, Jones! - Jednog dana ćemo biti ubijeni.
- Ann, dođi ovamo. - Hvala na prevozu.
Skloni to, Bobe.
- Ne bih to podneo. - Neću.
- Mora biti otpušten. Upravo sada. - Biće.
Misli da nas može voditi okolo kao konji. Ann, otpusti ga.
Ja? Ja nisam ljubavnica ovde, Ja sam samo sekretarica.
Ali, draga, ti imaš karakter. I sam mi to uvek govoriš.
- Judy! - Zdravo svima.
Dobro jutro, Alec!
- Oh, kakva zabava. - Drago mi je da još uvek radiš na tome.
Sve spremno za večeras. Sve što treba da uradim je da promenim orhideju.
- Dobro jutro, Ann. Fina, razumna Ann. - Dobro jutro, parazitu.
Zašto ne biste otišli u krevet prije stavili su te tamo zauvek?
Pa, sada, povjerljivo, to je šema.
Tvoj čovjek Michael mi je rekao dao bi mi dobru proviziju...
ako mogu dobiti našu slatku Carrie da kupim tvoje ždrebe, Challenger.
- Michael? - I mogu koristiti gotovinu.
- Ovo je kraj! - Judy, draga.
Uzeću ti to magare iz ruku ako mi dozvolite da se pogodim.
neću prodati konja, ali ja ću mu prodati trenerku.
To je koga ona zaista želi da kupi, ali on je neće ni pogledati.
- Nikad nisam čuo za tako nešto! - Judith...
- ...hoćeš li prodati to ždrebe? - Ne nisam! Pukovniče, dragi.
Mislim da biste ga trebali kupiti, pukovniče. On je savršen dragi.
Možete ga čak pozvati na čaj.
Mogao bi se igrati na tvom travnjaku sa vašom decom i vašim psima.
On je ljubav. On cvili.
Nažalost, trkač sa preprekama mora imati više od samo lepog osmeha.
Pukovnik Mantle, moj otac je držao to ždrebe u njegovom naručju i reče:
"Džudi, evo ti šampiona. Pobedom..."
"Out of Field Nurse by Man O' War. Nazovimo ga Challenger."
Uhvatite tog konja na motki od dvije milje...
sa srcem koje mu puca i on će te odustati.
Majkl, mogao bi da odložiš, a mozda i sklopim...
ali taj konj ima uzgoj.
To je bilo za mene, shvatam.
Rekao sam ti da želim da ga vodim. Gdje je on?
- On je u svom štandu i pije jutarnji čaj. - Pa, dovedi ga ovamo.
Kad ti kažem da uradiš nešto, uradi to.
Da, mama.
Opet ta glava?
Dolazi i odlazi.
- Pokazaću mu da li taj konj ima hrabrosti. - Šta ćeš da radiš?
Michael...
koliko dugo te imam?
- Mesec i tri dana. - Podsjeti me da razmislim o otpuštanju.
Ne mislim da ćeš me otpustiti. Idemo zajedno.
Samo zato što sam zvao tvoja mala draga kukavica...
Jednog dana ćeš naučiti ta hrabrost je u krvi.
Sada, uzmi svog malog konja i trčite dalje.
Dobra vožnja, Judy!
Šta mu je? nisam video...
- Pa, kako se sada osećaš? - Dobro.
- Kako je rame? - U redu.
Kako si izbegao povredu, Nikad neću saznati.
- Ann, znaš li nešto? - Šta?
To ždrebe me nije bacilo. bacio sam ga.
- O cemu pricas? - Znaš šta se desilo?
Video sam dva skoka. Pokušao sam da ga izvedem preko pogrešnog skoka.
Video si dva skoka?
Da, to je bilo.
Bio je to najstrašniji osjećaj. Sve je postalo nejasno.
Zašto nisi rekao Dr. Parsons ove stvari?
Oh, jadni stari zbunjeni Parsons. Znate šta on uvek kaže:
„Draga moja, bila si budna prekasno pušiti."
A kuća je uvijek puna sa bandama ljudi i...
Kad bi samo znao šta se dogodilo prošle sedmice u Koloniji.
Šta se desilo u Koloniji?
Prolazila je stara dama. Izbio sam joj kišobran iz ruke.
- Zašto? - Neko je rekao da sam pijan.
Drugi put, izlazi od Helene's na Park aveniji...
Naleteo sam na ženu sa svojim psom na povocu.
- Naletio sam pravo na povodac. - Oh, Judith...!
nisam povredio psa, ali žena je bila bijesna.
Povjerljivo, draga, ovo je više od mamurluka.
Ako ne kažeš Parsonsu ove stvari, hoću.
Ne, nećeš, Ann.
Ti si moj najbolji i moj pravi prijatelj, i nećeš reći ni duši.
Ne bih ti rekao osim...
Pa, neću imati glupu životinju okrivio za moju grešku.
Da, Elizabeth, šta je bilo?
- Dr. Parsons je ovde. - Dr. Par...?
Obećao sam mu da ćeš ići specijalista za tu vrtoglavicu.
Ali nemam vremena za doktore. Martha, donesi moje stvari.
Slušaj, draga, možda si stvarno bolestan.
Nemam vremena da budem bolestan. To je samo neka manja glupost.
Veoma dobro. Ako ti ideš u grad, idem ja.
Neću imati još jedan pad uništi svoju lijepu odjeću.
Ne budi blesav. Savršeno sam dobro sama.
Oh, tvrdoglav si kao mazga.
- Jesmo li spremni? - Ona kaže da ne ide.
Hvala ti, Martha.
Draga, imam toliko toga da uradim.
Neka je veliki specijalista pregleda.
Zbogom djeco.
Pažljivo.
Ne, žao mi je, Dr. Parsons, Bojim se da bi to bilo beskorisno.
Dr. Steele je zatvoren njegovu kancelariju, znate.
Trajno. Ne, on se ne vraća.
- Nema na čemu. - Zvuči dobro, a, Wainwright?
- Zaplakaću za minut. - Moram izaći za 45 minuta.
Šta da radim sa ovim slučajem dr Parsonsa?
On je zabrinut. Pitao me je da vas zadrže ovdje na silu ako je potrebno.
Recite Dr. Parsonsu da sam čekao devet godina da stignem na ovaj voz.
Neću to propustiti samo zato neka glupača je pala sa njenog konja.
Slušaj ovo:
„Gospođica Judith Traherne, kćerka pokojni sportista i proizvođač žice."
- Zamislite da to stavite u istoriju bolesti. - Dr. Carter te čeka.
Recite, strašno mi je žao, doktore. vjerujem kada sam otišao, nazivao si me idiotom.
Momci u klubu govorili o tebi.
- Neće vjerovati. - Šta?
Čovek na vašoj poziciji odustajanje od ovakve prakse.
Joe, šta ti znaš o operaciji mozga?
Pa, mislim da jesam hirurška hrabrost, ja bih bio u tome.
Ući u ljudsku lobanju...
i petlja po mašinama zbog čega ceo posao ide.
- To je romansa, zar ne? - Romantika, ha?
Tu je tvoja romansa.
- Cvjećarski račun? - Da.
Cveće za mog poslednjeg pacijenta. Bio je nadaren mladi kompozitor.
Noć prije operacije, započeo je novu kompoziciju.
Nije ga završio.
- Možda ste pročitali o tome u novinama. - Da.
Operacija je bila briljantan uspjeh. Ali pacijent je slučajno umro.
- To je prilično stara šala, Fred. - Je li?
Pogledajte bilo kog moždanog hirurga stopa smrtnosti...
saznaćeš koliko je to smešno.
Da li odustajete zbog toga izgubio si živce?
Šta?
- Šta drugo čovek može da misli? - Vraćam se medicini.
- Kako to misliš, medicina? - Mala laboratorija na farmi u Vermontu.
Biro za medicinska istraživanja me podržava. Fisher će uraditi patologiju.
Uzgred, kum u zemlji.
Koliko bi muškaraca dalo svoje očne zube za vežbu koju bacaš?
- Kakvo je ovo istraživanje, zapravo? - Ćelije.
- Ćelije? - Ćelije mozga.
Zašto zdrave, normalne ćelije polude, podivljati? Znaš li?
- Ne. - Niko ne zna!
Ali mi ih zovemo ciste i gliomi i tumori i kanceri.
Nadamo se da ćemo izliječiti nožem kada ne znamo ni uzrok.
Naši pacijenti veruju u nas jer mi smo doktori i...
Reci momcima da se mogu rastati moja praksa. I dobrodošli.
Ti i Pasteur.
Jednog dana, neko će otkriti serum koji ce biti ovim izraslinama...
šta je insulin za dijabetes a antitoksin je za difteriju.
I možda zaraditi svoju titulu Doktor medicine.
- Da? - Dr. Parsons je ovde.
- On je? - On insistira.
Pa, pretpostavljam da bih trebao biti pristojan.
- Moram da idem. - Tvoj voz.
Da, znam.
- Zbogom, Fred, stari. Vratićeš se. - Ne zadržavaj dah.
- Sretno, stari. - Hvala.
- Fred, zar ne možeš odložiti ovu stvar? - Izvinite doktore, zatvorio sam svoju kancelariju.
- Da li ste pročitali istoriju bolesti? - Oh, misliš na ovu tračevu?
- Ćerka proizvođača žice? - Oh, molim te, nema veze.
Ova devojka je očajno bolesna.
Posmatrao sam je kao soko, i svaki dan gubi tlo pod nogama.
Pa, ako dva minuta će ti biti od koristi, ja ću razgovarati.
- Šta je ovo sa glavoboljama? - Uporno ih je imala.
- Čak i pre nesreće, pretpostavljam. - Prije?
Ona ih naziva mamurlucima.
Tri sedmice? I čekaš do sada?
Ne poznaješ tu devojku. Ona je veoma tvrdoglav pacijent.
Tek juče je otišla na revival Sirano u popodnevnim satima...
i pola noći igrao bridž. Ona neće sarađivati.
- Neće mi ništa reći. - Neće pričati, a?
Fred.
Mi smo stari prijatelji, a ja sam očajan.
Doveo sam ovu devojčicu na svet. Brinula se o svom ocu dok nije umro.
Ako je tako sjajna jahačica, zašto je bačena?
To je to. Bila je to čudna vrsta nesreće.
Ona se zaletela desno krilo skoka...
skoro kao da je držala svog konja namerno na to.
Bio sam tamo. Video sam to.
- Siguran si da je to bila prava strana? - Da. Zašto?
U tom slučaju, najbolja opcija je da stupim u kontakt sa Findlayom.
- Findlay je u Evropi. - U redu. Onda uzmi Park.
Ne želim Park ili bilo koji od njih.
Objesite sve, nisu bolji nego ja. Želim te.
Ako počnem da pravim izuzetke, Zaglaviću ovde još devet godina.
Frede, ti uvek pričaš o tome obaveza lekara prema čovečanstvu.
- Pa, Fred, postoji ljudskost. - Izvinite doktore.
To se ne može uraditi.
- Rekao sam ti da sam zatvorio svoju kancelariju. - Ovo je smiješno.
- Već kasnim. - Judy, molim te.
Ovo je dr. Steele.
- Kako si? Moje ime je Traherne. - Kako si?
Judith Traherne, ili imena nisu bitna?
Za to tvoje hladno, naučno oko, mi smo samo zamorci, zar ne?
- Drago mi je da sam te upoznao. Hajde, Ann. - Gde si dobio te opekotine?
Šta gori?
Tvoja desna ruka. Ovdje, između prva dva prsta.
Nikada ih ranije nisam primetio.
Vidim. Hoćeš li ući ovamo minut, molim?
Hajde, Judith.
- Čekaj. - Dajte mi ovo, doktore?
Videću gospođicu Traherne.
- Kad dođe vreme da ideš, upozori me. - Svakako, doktore.
Oh, samo trenutak, doktore.
Nemam puno vremena.
u stvari, Ni ja nemam puno vremena.
Parsons mi kaže da si odličan lovac.
Teško ste mogli očekivati ​​da ću ući tvoj ured vodi čopor pasa.
Molim te.
Razumijem da ti se ne sviđa da pričamo o svom zdravlju.
- Tako je. - Neki poseban razlog zašto?
- To je samo dosadna tema, to je sve. - Oh, većina ljudi to voli.
Zarađujem za život slušajući.
- Onda gubiš vreme. - Poslaću ti račun.
Imam 23 godine, jedinac.
Imam 110 funti, ogoljen.
Imao sam boginje, zauške i veliki kašalj.
Verujem da jesam nema urođenih slabosti.
- Da nastavim? - Oh, da, molim te.
Moj otac se nasmrt napio. Moja majka živi u Parizu.
Mnogo vježbam. Navikla sam na duvan i alkohol.
Kažu da imam smisla za humor.
Je li to dovoljno?
Sve nebitne činjenice.
Hvala ti.
Koje su posljedične?
- Da li ti smeta to svetlo? - Ne sve.
- Da li mnogo koristiš oči? - Ja ih uglavnom držim otvorene, doktore.
Šta radiš na Long Islandu?
Konji, psi, pucanje, jedrenje, putovanja, zabave, tračevi.
Sva zadovoljstva gomile karavana.
- Ne razmišljaš mnogo o tome, zar ne? - Ne, ne mnogo.
Zašto ne?
Jednostavno me ne privlači.
Sve osuđujete to ti se ne dopada?
Oh, nikako.
Tražili ste moje mišljenje, a ja sam ga dao.
Pa, u svakom slučaju, to je moj reket.
- Šta je tvoje? - Moje?
Operacija mozga, velika ordinacija, oko 10 slobodnih dana svakog ljeta.
Zvuči užasno.
- TO JE. - Zašto onda to radiš?
poput sebe, Uhvaćen sam u reketu.
Oh, doktore, kakvo je olakšanje znati da nisi ništa bolji od mene.
Hvala.
ali vidis, Izlazim iz svog reketa.
Odlazim za Vermont za oko 15 minuta.
Ne misliš tako usko, stisnuto država na pogrešnoj strani Bostona?
- To je taj. - Bez šale?
- Bez šale. - Šta ćeš da radiš između zijevanja?
- Ne bi bio zainteresovan. - Oh, hajde.
Nakon što me ovako vodio...
- Naučno istraživanje rasta ćelija. - U zamorcima?
- Ne, samo ćelije. - Zvuči glupo.
Tako mi je rečeno.
Ipak, skoro da ti zavidim. Mora da je lepo da veruješ u ono što radiš.
- Zar ne? - Ne na način na koji ti radiš.
Oh, ne žalim se.
Uzmi sve u svemu, dali su mi veoma dobru ruku.
Mlad sam, nemam posebno odgovornosti.
Ni ja nemam nameru da ih kultivišem. Bez njega je slobodniji.
Verovatno ću se jednog dana udati. Ne žurite s tim.
Kada to uradim, sagradiću kuću na grebenu koji znam sa veličanstvenim pogledom.
Imam svoje konje. bilo srece, Imaću oko 40 godina toga.
Mislim da je to prilično dobra postavka.
To vam je svjetlo smetalo.
- Ništa nije u redu sa mojim očima. - Žmirio si.
- Nisam škiljio. - Žao mi je, ali jesi.
Pa, kako ti odgovara. To je tvoja kancelarija.
Šta si radio jučer?
Popodne sam svirao bridž, Uveče sam otišao u pozorište.
Naprotiv, zar ne?
- Da, pretpostavljam da jeste. - Kakva je bila predstava?
- Cyrano, zar ne? - Da zašto?
Da li ti se svidelo?
- Imala sam tako strašnu glavobolju, ja... - Koliko dugo imate glavobolje?
Oh, ja...
- Nemam ih. - Sad imaš jednu.
Ne, nisam.
Kako si se snašao na mostu juče?
- Pusti me da razmislim... - Brzo!
- Ne sjećam se. - Znam, izgubio si.
- Da, izgubio sam. - Koliko?
Kako se mogu sjetiti? Sviram bridž svaki dan.
- Gubite mnogo u poslednje vreme? - Da.
- Igraš loše? - Pa ja...
- Zaboravljate koje su karte van? - Zašto postavljaš glupa pitanja?
Čekaj.
Da li je dr Parsons rekao mogao si izaci juce?
- Navikao sam da se brinem o sebi. - Ali niste poslušali njegova naređenja.
- Šta ako jesam? - Zašto plaćati doktora, a onda ga zanemariti?
Neko drugi ga je zvao.
- Znači primaš naređenja od nekoga? - Nikada ni od koga nisam primao naređenja.
Nikada neću primati naređenja ni od koga.
Reći ću ti još nešto. Ja sam dobro, potpuno dobro.
Mlad sam i jak. Ništa me ne može dodirnuti.
Ni vi ni dr Parsons ne možete napravi invalida od mene. Idem.
Čekaj!
Žao mi je što sam izgubio vaše vrijeme.
Bježi jer si uplašen.
- To nije istina. - Da, istina je.
Zato ste zadržali određene stvari od Dr. Parsonsa.
Plašili ste se da ih priznate.
Nisi mu rekao da si imao ove glavobolje mesecima.
Ali jesi.
U poslednje vreme su sve gori, do sada ih se nikada nisi oslobodio.
i tvoje oci, i oni su sekli.
Baš kao da neko zatvara par preklopnih vrata...
sve dok vam se vid ne prepolovi.
Pretvarao si se da je tvoja mašta, ali nije.
Onda onaj čudan, dosadan osjećaj u tvojoj desnoj ruci.
Ne možeš se tako smejati.
Reći ću ti kako si dobio te opekotine na prstima.
Cigareta.
Nisi osetio opekotine jer tvoji nervi su paralizovani.
Vaše pamćenje je rasuto u komadiće. Ne možeš se koncentrisati.
Pogledajte svoje rezultate na bridžu.
A ti si razdražljiv jer su ti živci na ivici.
nećeš priznati, ali to ne možete poreći. Možeš li?
Sada mislim da ćemo stići negde. Hajde.
Sad me samo drži za ruku svojom desnom.
Sada stisnite. Čvrsto.
Hajde. Dobro i čvrsto.
To je to, dobro. Sada lijevo.
Tako je.
Hoćete li sada da skinete kaput?
Bojim se da je ovaj kaput sve što postoji.
Onda samo sedi ovde, hoćeš li?
To je to. Možda možemo da pomerimo ovaj rukav.
- Da. - Samo trenutak.
Gđice Wainwright.
Ništa ovde što bi vam smetalo.
- Skoro je vreme, doktore. - Znam, znam.
Daj mi desni lakat, molim te. Samo se opusti.
Sada lijevo.
Dobro. Sada hoćeš prekrsti koljena, molim te?
- To me uvek zasmejava. - To je glupo, zar ne?
Dobro. Sada lijevo, molim.
Ne plašite se ovoga. To je samo električno svjetlo.
Veoma ste ljubazni prema svojim zamorcima, zar ne?
Samo gledaj pravo ispred sebe, molim.
Rečeno mi je da su lepe boje.
- Slažeš li se? - Još jednom, molim.
Da su lepe boje?
Oh da. Da, dobro.
Zamoliću vas da ih zatvorite.
ispruži ruke, dlanove prema gore, molim.
Sad mi reci šta je ovo.
- To je kocka. - Tvrdo ili meko?
- Teško. - Dobro.
Možete li mi sada reći šta je ovo?
- Nisam baš siguran. - Vidim.
Samo minut. Reci mi šta je to.
Pomičite ga u ruci. Znate li kakvog je oblika?
Ne mogu baš shvatiti.
- Možete li mi reći šta je ovo? - Olovka, blesavo.
Tako je.
- Mogu li sada otvoriti oči? - Ne ne. Ne još.
Evo.
Je li ta tkanina gruba ili glatka?
- To je komad svile. - Vidim.
Ovaj put ću te prevariti. Šta je ovo?
Ne možeš me prevariti. Još uvek je komad svile.
- U redu. Možeš otvoriti oči. - Jesam li unapređen, učitelju?
Sad ću te pitati još dva pitanja.
Koliko dugo ste prvi put primijetili glavobolje?
Oh, užasno prije nekoliko mjeseci.
Oko pet ili šest.
- Toliko dugo te muče oči? - To je tek u poslednje vreme. Poslednjih nekoliko nedelja.
Pa, to je velika pomoć.
- Sada ja... - Ako ne odeš odmah...
propustićeš taj voz.
- Otkaži karte. - Doktore...
Ostalim danima ima i drugih vozova.
- Da, doktore. - Hvala ti.
Nekoliko dana u jednom pravcu ili drugo nije bitno.
- Žao mi je što sam tako težak. - Bio si dobar sport.
Da nisam to, doktore, bojim se Ne bih bio ništa.
Reci mi.
Šta nije u redu sa mnom?
Jesu li to moje oči?
Bio bih prilično loš izgovor za doktora ako sam ti rekao ranije, i sam sam bio pozitivan.
U svakom slučaju, želim da imaš neki rendgenski snimci, dosta njih.
Inače ćeš voditi svoj normalan život, vidi svoje prijatelje, pravi žurke.
Uradite sve što ste radili, sa jednim izuzetkom.
- Šta je to? - Moraš da me vidiš dosta.
Kladim se da ćeš biti mraz na zabavi.
Hvala ti.
Još nešto, gospodo?
Ne, mislim da je to sve.
- Možemo li otići negde i razgovarati? - Da.
Idi pravo ovde u dnevnu sobu.
- Naći ćete cigarete na stolu. - Hvala ti.
Bolje obuj cipele.
Hej, budite tihi!
U kući su doktori.
- Šta imaš? - Ne znam. Možda su mačići.
- Pa, kakva je presuda? - Dr. Steele će razgovarati sa vama.
- Pa, zbogom. - Zbogom, gđice Traherne.
- Izvešću doktore. - Onda dođi gore, hoćeš li?
- U redu. - Zbogom.
Želiš li piće?
Ne hvala.
Pa?
Zatvorenik će ustati.
Rečenica?
Moramo da operišemo.
Operati?
Na mene?
Gdje?
br.
Pa, na kraju krajeva, mozak je kao bilo koji drugi deo tela.
Stvari su krenule naopako, moraju se podesiti.
Oh, ne, neću.
Ann.
- Ann? - Sta je bilo?
Dođi ovamo. Brzo.
Reci joj.
- Želi da operiše. - Operis?
- Da, na mojoj glavi. - O ne. Pogrešili ste.
Znao sam skoro odjednom. Samo sam htela potvrdu, to je sve.
- Šta ona ima? - Da, šta imam?
Tehnički, to se zove glioma.
- Glioma? - Oh, ne slušaj ga.
- Zvuči kao neka biljka. - Da.
Prilično je kao biljka, parazitski.
- Ako je sređeno... - Svi hirurzi su isti, Judy.
Ne ljuti se, draga. Možemo pozvati druge doktore. Čekamo.
Da, da, naravno.
Ali morate se suočiti s tim prije ili kasnije.
Pretpostavimo da jednostavno ne radimo pričaj više o tome.
- Šta? - Još jedna glavobolja, gđice Judith?
Ne, ne još jedna glavobolja.
Da, velika glavobolja!
I imaću bocu šampanjca za to.
Rekao sam ne, i mislim ne.
Izvinite, molim vas.
Veoma je nervozna. Ne mogu ništa sa njom. Ona želi da te vidi.
Da li je uzela lekove?
U redu, hajde da je uspavamo.
- Još uvek nije kasno da idemo kući. - Mogu li ući?
- Govori vaš doktor. - Da.
- Zdravo. - Pa, kako je sve?
- Sve je grozno. - Je li?
- Pogledaj šta me teraš da obučem. - Prilično su nespretni, zar ne?
Pretpostavljam da si doneo neke lepe stvari svoje da nosite?
Da jesam. Neke divne noćne košulje.
U stvari, kupio sam dva nova posebno za...
- Za ovo. - Gospođice Dodd, ne vidim razlog...
zašto gospođica Traherne ne bi trebala nositi svoje stvari ako to želi.
Martha, donesi to ovamo.
- Vidiš? - Oh, divno je.
- Bolje okreni leđa. - Ne, ja mislim ovako.
Vidite, to je mnogo bolje.
Tamo. Veoma lijepo.
Oh, hvala.
- Evo poklona za tebe. - Šta je to?
Nešto što će te natjerati da zaspiš.
Hajde.
Tamo.
Hvala ti.
Ali ne želim da spavam. u svakom slučaju, kako bih mogao u ovakvom 2-4?
Imam krevet dovoljno velik za šest. Ne mogu ni da se pomerim.
Sada samo trenutak. Dozvolite mi da vam pokažem nešto o ovom krevetu.
Gledajte ovo.
Vidiš to? Odmorite noge.
Sada nazad.
Tamo. To je za tvoja leđa. Učinite da se osjećate mnogo ugodnije.
prije nego prođeš ovdje, htjet ćeš ga ponijeti kući sa sobom.
To je mnogo bolje.
Znaš, ne mogu da razumem za sebe.
Nikada nisam dao ni djelić bilo kome ranije...
i evo puštam te da odskočiš mene gore i odbaci me dole.
Gde tačno...?
Gdje se to događa?
- Ovde, ili...? - Sada, sada. To je moja briga.
Kako to radiš? Šta radiš?
Brbljivice, zar ne?
To je neukusna tema, zar ne?
Pa, nije me briga.
Nije me briga ni za šta.
Ovo je lijep krevet.
I to je lijepa soba.
Ann, tamo si miljama daleko. Dođi ovamo.
Volim te, Ann.
Ne znam šta bih bez tebe.
Volim te.
Sviđate li se vas dvoje?
- Naravno. - Naravno.
Pa, želim da to uradiš.
Jer volim sve.
- Hoće li mi ošišati kosu? - Samo malo.
- Ne želim da mi se odseče. - Ponovo će izrasti.
Naravno da hoće. Glupo od mene.
- Znaš nešto? - Šta?
Osjećam se tako dobro.
Nema o čemu razmišljati.
Sad ćeš spavati.
Tako je. Moram da uradim sve što kažeš.
Stavljam se u tvoje ruke.
Prilično su lepe ruke.
Dobre, jake ruke.
- Doktore? - Da?
- Hoćeš li učiniti nešto za mene? - Da.
kad mi uđeš u glavu, vidi da li možeš da nađeš neki smisao u tome.
Dr. Steele?
Da, Dr. Steele je gotovo u hirurgiji 7.
- Dobro jutro. - Sve je jasno.
Kako ste doktore?
- U sredu popodne za sada. - U redu, sreda popodne.
Dr. Driscoll, je li to posljednja riječ laboratorije?
Bojim se da jeste.
- Nema nade? - Ne.
To su patološki nalazi. Sigurno će dobiti recidiv.
A to znači?
Oko 10 mjeseci.
- Invalidizam, pretpostavljam. - Ne. Mislim da je to rijedak slučaj.
I ona bi očigledno bila kao i bilo ko od nas. Odnosno, dok...
Pa, vid joj može iznevjeriti pri kraju.
- Ambliopija. - Da.
Prošlo bi samo nekoliko sati nakon toga.
I doneo sam je na svet.
Objesi sve, Steele. Nemoj da stojiš tu i ne govoriš ništa.
To je pokvaren posao, doktoriranje.
Šta je bilo, Steele?
Glioma.
Maligni?
Takva devojka. Tako živ...
tako da ima pravo na život.
Onda ova stvar, ovaj rast, dolazi i stavlja tačku na to.
Skoro da poželiš dogodilo se na stolu.
Hoćeš li joj reći?
Želiš li da ona zna?
br.
Onda je tu tvoj odgovor.
Pazi na njenu temperaturu. Vratiću se kasnije.
- Doneo sam tu devojčicu na svet. - Jesi li?
Doktore?
Biće ona dobro.
- Koliko dugo? - Oh, nekoliko sedmica oporavka.
Da li će ona zaista biti dobro, kao što je bila prije?
Mislim da mogu obećati potpuni hirurški oporavak.
Misliš? Sta to znaci? Hoće li joj biti dobro?
Da.
- Marta, divno stoji, zar ne? - Da, gospođo.
Ne bih mogao ništa reći, zar ne?
Hvala ti. To je veoma dobro.
Gle. Nova žena od vrha do pete.
Ne ustaj, Alec. Nove cipele, nove čarape, nova haljina, nova glava.
- I nova dispozicija. - Šta je bilo sa mojim starim?
- Volim to? - Oh, veoma je lepo.
- Dobro. - Pomeri noge.
Alec, ponašaj se.
Šta nije u redu sa mojim starim raspoloženjem?
Nema veze, draga. Uvek sam voleo te, uprkos tvojim greškama.
- Moram uzeti još jedno piće. - I ja moram da idem dole. Hajde.
- Sta je bilo? - Michael. On nam je zviždao.
Zviždi za nas?
Oh, Ann. To je Challenger.
- Dobar dan, Michael. - Dobar dan, gđice Judith.
Kako lepo od vas što ste ga doveli.
- Oh, doveo si ga u dobrom stanju. - Da, tvoj mali konj je u dobroj formi.
Okreni ga da ga vidi. Ali on i dalje nikada neće biti strijelac.
Učimo ga da hekla. Radi na setu krpica.
Uzet ćeš to nazad kada pobedi na nacionalnom.
- Svima je drago što ste se vratili. - Jesu li? Kako lijepo.
Da, zaista jesu. Dečaci u štali, čak i konji.
Skini šešir kada razgovaram sa damom.
Veoma mi je drago. Hvala što ste ga doveli.
Sve za vas, gđice Judith. Bilo kada.
U redu, uzmi ga.
Zar svijet ne miriše lijepo?
Pitam se gde naš prijatelj iz Nove Engleske je.
- Zar to on ne ulazi kroz kapiju? - Pa, hajde onda.
Ann, izgledam li dobro? Misliš da bi trebalo ponovo da presvučem haljinu?
Nekada je bilo šest haljina na podu, sada je 12. Nekada si bio ljut.
I šta je taj doktor uradio za tebe, još si ljutiji.
Ne pravimo galamu oko njega i razmaziti ga.
Biću zauzet sa prijateljima. Neću izgledati previše zabrinuto.
I nemojte biti previše zabrinuti.
- Zdravo. - Judy!
- Carrie, zdravo. - Judy, nikad nisi izgledala bolje.
Hvala ti.
- Ta kosa. Kako pametno. - Da li ti se sviđa?
Gwen, kada si se vratila? Dobro je vidjeti te.
Dobro je, dušo. Stvarno dobro. Ova kuća je bila mrtvačnica.
- Hvala ti. - Frank će ti prodati te konje.
- Oh, kako divno. - Razgovaraću sa tobom. Ja sam poslovna žena.
Hajdemo na šampanjac.
- Gde on može biti? - On će biti ovde.
Ja ću malo. Rekao mi je da mogu. Hoćeš li?
- Da. - Hvala, Agata.
- Za mene. Za zivot. - Neka ti nikad više ne bude loše.
Hvala.
- Eno ga. Jesu li te stvari došle? - Ne znam.
Idi vidi, hoćeš li?
- Pukovnik Mantle, dr. Steele. - Kako si?
Generalno govoreći, Smatram doktore čoporom prevaranata.
- Pokušao sam da mi kažeš da je port loš za moj giht. - Kako ste, Dr. Steele?
- Zdravo, Judith. Kako si? - Zdravo. Hajde.
To je moja banda. Oni su ovdje svaki dan.
- Sedi, hoćeš li? - Hvala.
- Kasniš. - Da. Bio sam u bolnici.
Jeste li bili?
- Imati piće? - Ne hvala.
Imao sam jedan. Rekao si da mogu.
Hvala još jednom na svemu. Za mog konja, moj prvi dan, moje piće.
- Bila si dobra devojka? - Ne.
- Mislio sam da ne. - Zašto?
Znao sam da nećeš biti. Znao sam da ne možeš biti.
Kako to misliš, dobra djevojka? Pa jesam. Ideja.
Jesi li se dovezao na ručak? i odmah se vratiti kući?
- Oče, ne mogu da lažem. - Šta si uradio?
- Kupio sam ove cipele. - Oh, veoma lepo. Jako lijepo.
Šta još?
Ovo. Ostale nove haljine Mislim da će ti se svidjeti.
Oh, hvala za 2 inča od moje sredine.
I hvala ti za moj život.
Šta mogu učiniti za vas?
Oh, samo čekaj.
Zašto si tako mrzovoljan?
Uvek kažeš da sam mrzovoljan.
Bila sam dobra devojka do danas. Praktično sam bio tvoj rob.
I dobro sam. Pogledaj.
Refleksi, sjajni.
Balans, savršen.
I mogu hodati ravnom linijom. Mogu čak i da hodam unazad.
Izvinite, hoćete li?
Oni su ovde. Čovek želi da te vidi.
Dobro. Sada idi i pazi za našeg doktora.
Klekni na njega, udari ga ako je potrebno, ali nateraj ga da popije.
Nekako skini taj izraz s njegovog lica.
Peni za tvoje misli.
- Oh, zdravo, Ann. Kako si? - Zdravo. Kako si?
- Izgledaš kao da ti treba piće. - Ne hvala.
- Šta misliš o Judith? - Dobro.
Ti si to uradio. Trebao bi biti veoma ponosan na sebe.
Da.
Dr. Steele, kada ste došli Juditina soba odmah nakon operacije...
imao si određeni izraz na licu.
Spustio sam ga u to vrijeme na naprezanje, napetost operacije.
Ne razumijem te.
Upravo sam vidio taj izraz na tvom licu.
Ja sam Irac. Možda sam vidovit i duhovit.
vjerovatno sam u krivu, ali postoji li nešto?
Nešto o Judith da se suzdržavaš?
Ako ima... Molim te, ja sam njen najbolji prijatelj.
Hoćete li izaći napolje, molim vas?
Onda postoji nešto.
Ne mogu je spasiti.
- Ništa ne može. Ništa. - Šta?
Ona će umreti.
br.
Ne, to nije istina.
Nisi je trebao dirati.
Neću sad da se raspravljam sa tobom.
Cinjenice su ove...
Pokušaću da ti kažem jednostavnim laičkim jezikom.
Misliš da će imati opet taj bol?
I ta užasna konfuzija?
br.
Neće više da pati.
To je sada sve iza nje.
Da, ali si joj rekao da može da jaše.
To je čudna priroda ove stvari. Ona će jahati.
Delovaće dobro i normalno, kao i svi ostali.
Koliko dugo znaš?
Od operacije.
Zašto je onda nisi pustio?
Nemam jurisdikciju nad životom i smrću.
Kako će doći?
Tiho. Mirno.
Božja posljednja mala milost.
Zar neće imati upozorenje?
Nema šanse da budete spremni?
Možda će doći trenutak pred kraj kada...
Kada njen vid možda neće biti tako dobro kao inače.
Zatamnjenje vida.
Zatim nekoliko sati, možda tri, četiri.
Koliko ima vremena?
Godišnje?
Šest mjeseci?
- Četiri? - Možda i više.
Ne vjerujem.
Ann?
- Ona nikada ne sme da zna. - Ne ne.
Ti se šunjaš, skrivaš se od mene.
Koja je ideja?
Pa, zapravo, pričamo o tome koliko treba da uradite.
Rekao sam mu da si imao đavola dana. Rekao je da nije važno.
Bio je to najbolji dan u mom životu.
- Ovo je za tebe. - Oh, Judith, ne bi trebala.
- Šta je u njemu? - Malo zlata i puno sentimenta.
Od zahvalnog pacijenta.
Pogledaj tog čoveka. Mislio sam hirurg morao imati tako mirne ruke.
- Dozvolite mi da vam pomognem. - Oh hvala vam.
Oh, veoma su lepe.
Drago mi je da ti se sviđaju. Nismo mogli Možemo li misliti na nešto drugo, Ann?
Naravno, to nije dovoljno.
Imam ideju. Ovo je moj rođendan.
- Šta? - Pa, stvarno je, znaš.
Moj novi rođendan.
Hajde da nas sva trojica svake godine okupimo se i proslavimo, hocemo li?
- Hajde. - U redu.
Hajdemo na šampanjac odmah i počni.
hajde svi, idemo na šampanjac.
- Gde si bila, Judy? - Napolju.
Sada ću obući svoje zelene pantalone ujutro...
i moj veliki šešir za ručak. To će mu se svidjeti.
Moram izgledati najbolje što mogu.
Ako je Judy ikad morala da ih kuca za red igle...
Oh, Agatha. Evo menija za vikend. Martha, dođi ovamo.
Sada je na vama. Za veče...
Ann, misliš li da bi se trebali obući za veceru sutra uvece?
- Da mu daš malo šuškanja? - Kako hoćeš, draga.
Oh, ne, mislim da nije. Biće umorni.
Postat ću takva domaćica. Ovo je moj prvi pravi vikend.
Kuća prosto miriše na dostojanstvo. Naravno, uvući ću djecu.
Uvek ću ih imati. Mislim da on njima ne smeta, zar ne?
- Pretpostavljam da neće. - Sta je bilo?
Ništa. Moram da prođem ove račune. To je 10. u mjesecu.
Obucices svoje najbolje dostojanstvo, zar ne? I pomozite mi da ostanem dostojanstven?
pa...
Ovde sam i mislim Negdje sam jako lijepo.
Pogledaj me.
Gledam u tebe.
Jesi li zaljubljen?
Da.
I mislio sam.
Sta s njim?
- Da li te je ohrabrio? - Nema mreškanja na vodi.
On me izluđuje, ali...
Ali kada samo pomislim na njega, ja...
I kad razmislim da nisam pao sa tog konja...
Bilo je grozno.
Ali bilo je divno.
Život je druga stvar.
Prvi put, Budim se sa nečim za šta da živim.
Nešto osim konja i šeširi i hrana.
On je veoma dobro, zar ne?
Veoma vredan truda, zar ne?
Oh, kad bi samo Španci ili Francuzi naselio Novu Englesku...
umjesto hodočasnika.
Da, ali ako ti nije dao bilo kakvih znakova, kako znaš?
pa...
to je to, ne znam.
Ali on nije otišao.
To je jedan znak, g. Watson.
Mora nešto značiti.
Ne budi protiv mene.
Nisam protiv tebe.
Dobro.
Ann?
- Hoćeš li učiniti nešto za mene? - Naravno.
Razmišljao sam, možda ćeš iskoristiti prednost bilo kakvog zatišja u razgovoru sutra...
samo da spomenem kakva je dobra žena Judith bi bila.
Kakva idealna žena.
- Pa, zar ne misliš da bih bio? - Oh, najbolji.
Pa, drži mi oba palca.
Ann, jednog dana će ti se to dogoditi.
I znaćete koliko je to divno.
Martha?
Murray Hill 7-7340.
Mogu li dobiti gđicu Judith telefonski imenik, molim?
Je li to Murray Hill 7-7340?
Mogu li razgovarati sa dr. Steeleom, molim?
Šta je?
Ti i ja imamo nešto pricati o.
Da?
Da li ti Judith nešto više znači? nego samo pacijent?
Možda je to drsko od mene da te pitam.
Ne, nije.
Mislim da znam. Mislim da ti je stalo do nje.
Da, Ann. Stalo mi je.
Tako puno.
šta ćeš da radiš?
Hoćeš li ići gore? i reci joj...
i držati je u naručju? Da li si?
Ili otići i ostaviti je nama?
Koje je bolje? Ne znam.
- Nisam spavao dve noći. - Nisam ni ja.
Jutros sam vidio da dolazi.
I baš sada, maloprije, pitao sam joj u lice: "Voliš li ga?"
A ona je odgovorila: "Da, imam."
Do tebe je.
Ona je to rekla?
Znaš, Ann, prije, žene mi nikad ništa nisu značile.
Nikada nisam sreo nikoga poput nje.
Bio sam spreman. Imao sam planove, dogovorio.
Znam, Vermont.
Zašto ne odeš zbog sebe i svog rada?
Posao.
Kako da radim kad je ne mogu izliječiti?
Ništa drugo mi ne pada na pamet. Ja samo sjedim ovdje. Ne mogu se sjetiti ničega drugog.
Oh, Ann.
- Dao bih svoje telo ako bi bilo dobro. - Zar nema ništa? Bilo šta?
Šta je ikada uradila, ovo bi trebalo da se desi njoj? Nikada nije povredila dušu.
Nikad nikome ništa nije uradila osim ljubaznosti.
Znam.
Evo, vidi.
Evo pisma koje sam danas dobio iz Beča.
Posljednji nalaz u predmetu.
Tu je prevod.
Nema šanse na svetu.
Ne znam gde da gledam dalje.
Evo ovog Heinziga u Beču, najveći na svijetu.
Njih dvanaest. "Prognoza negativna."
"Negativno."
Negativno.
Oh, tako mi je žao za vas oboje.
Nisi je mogao oženiti. Znaš šta bi očekivala.
Dom, djeca, planovi za budućnost. Nisi joj to mogao uraditi.
Sjajna stvar, Ann, je za nju da nikad ne sazna.
Možeš li da stojiš i gledaš je svakim danom sve sretniji...
sa ovom stvari koja joj se prikrada iza leđa?
Možeš li to podnijeti? Nisam mogao.
Nije pitanje šta si ti ili bih mogao stajati.
Najvažnije je da bude srećna...
svaki sat.
Ann, cijeli život sam mogao reći ljudima šta da rade.
- Sada ja... - Telefon, doktore.
Ovo je dr. Steele.
Da li operišete doktore?
Jeste li u svojoj kancelariji, doktore?
Pa, tu je tvoj veoma dobar prijatelj čekam te ovdje.
Veoma zahvalan pacijent.
Pa, bolje da požuriš. imam javlja se nejasan osjećaj recidiva.
U redu, požuri.
ćao.
Ann?
- Ann? - Izašla je, gđice Judith.
Gdje je otišla?
Zar nisi telefonirao lekarska ordinacija?
- Da. - Pa, zar gospođica Ann nije bila tamo?
Kako misliš?
Zakazala je sastanak. Rekla je da ide dole.
- Danas? - Da. Maloprije.
Oh, pa, to je smiješno.
- Zdravo. - Zdravo, Judy.
- Gdje si bio? - Za vožnju.
- Gdje si otisla? - Grad.
- Zašto? - Kupovina.
šta si kupio?
Ann, gdje si otišla?
Judy.
- Dobar dan. - Kako si?
Oh, zdravo.
- Požurio si. - Da.
Kako si, Ann?
Jesam li naleteo na nešto?
Da.
Bili smo na ivici ljubomorne scene o tebi.
Šta?
Draga.
Jadna budala...
zar ne znaš da sam zaljubljen u tebe?
Želite li čaj ili piće?
Čaj, mislim.
- Elizabeth. - Da, gđice Judith.
- Donesi mi čaj, molim te. - Da, gospođice.
Izvini.
Nisi mogao ništa reći Hteo sam da čujem više.
Judy, draga.
Volim te mnogo.
Ove knjige idu u medicinsku biblioteku, New York City.
- Da li razumiješ? - Da, gospođice Wainwright.
Hej. Ima li koga?
- Kako ste, gospođice Traherne? - Zdravo, Wainwright, kako si?
- Dobro. Doktor nije ovdje. - Gdje je on? Idemo na ručak.
Želi da ga upoznaš u restoranu.
Nisam imao priliku da ti čestitam.
Oh hvala vam.
Čudan je svijet, zar ne? Prvi put Došao sam, ti si se pakovao...
i to je bio kraj mog života. Sad se još pakujete...
a moj život tek počinje.
- Zar ne mogu da ti pomognem dok čekam? - Ne hvala. Svi smo gotovi.
- Skoro. - Sve je spremno, damo.
- Izvinite, molim vas. - Svakako.
- Izvadi te kutije i vrati se. - Da, gospođo.
Znaš, skoro sam slomio vrat da dobijem tog tvog doktora.
Ljuta sam na njega. Naravno, to je najluđa postavka.
Vermont i Long Island.
Živimo u različitim svjetovima.
Pitam se hoćemo li Vermont i ja razumjeti jedan drugog. Šta ti misliš?
Ne znam mnogo o Vermontu, osim onoga što mi je rekao.
On to voli, zar ne?
Pa, onda ću i ja.
Znaš, Wainwright, prodat ću moja kuća, moj stan i moji konji.
Svi osim Challenger-a. Ja ću ga zadržati. On je šampion.
- Da li te uznemiravam? - Ne sve.
Drago mi je da će odustati otvaranje ljudi.
On je jedan od velikih naučnika.
A ja ću biti gospođa Pasteur.
Bićemo tako korisni ljudi u svijetu.
„Svima kojima su ovi prisutni doći će, pozdrav neka se zna...
Frederick Steele kao kolega od nečega-ili-drugog."
Ja ću čuvati njegovu kuću i pazi na njegove knjige...
i odgovori mu na mail i...
"Judith Traherne."
Wainwright?
Šta znači "prognoza"?
To znači šta je budućnost slučaj izgleda.
Šta znači "negativno"?
To nije tako dobro. To znači beznadežno.
Rekao si bar. Tražili smo svuda po ovom mestu za tebe.
- Odnesi cveće, hoćeš li? - Da, gospođo.
Užasno mi je žao, draga. Imao konsultacije. Bože, izgledaš divno.
- Imati piće. - Ne hvala.
- Trebao bi jednog dana imati. - Hoću. Možda na dan našeg vjenčanja.
Dan našeg venčanja.
Sta je bilo?
Može li išta biti?
- Koliko si ih imao? - Nekoliko.
- Ako kasnim, izvini. - Ann, nemoj da ti bude žao. O bilo čemu.
Sedi i pridruži nam se.
Igramo igrice. Sakrivanje. I ti možeš igrati. Mačak u uglu.
- O čemu ona priča? - Ništa.
Želiš li da odem?
Vas dvoje dragih prijatelja mora da ima toliko toga za razgovor.
Moji najdraži prijatelji.
Popij koktel. Uzeću još jednu.
- Konobar. - Da, popit ću koktel.
Jesi li siguran da ga nećeš imati?
Dva ista.
Oni su dobro. Oni umrtvljuju mozak.
Znaš o mozgu.
Oni popuštaju inhibicije. Neka se jezik klati.
Jeste li sigurni da se osjećate sasvim dobro, draga?
Trebao bi znati koliko sam dobro.
Jesam li dobro?
To je tajna. Ili vas dvoje ne znate za tajne?
- Judith, hoćeš li...? - Judy, draga.
Oh, Carrie, draga. Kakav lep šešir.
- Sjećate se eminentnog dr. Steelea. - Da naravno.
Judy kaže da si užasno dobar. Moraš me jednom pogledati. Sedi.
Draga moja, ako nešto grešiš sa tobom, odmah mu poleti.
Naravno. Hoću li se videti na Radcliffe Huntu?
- Naravno. - Judy, ti ćeš biti u Vermontu.
Oh, da, Vermont.
- Čuo sam da je hladno u Vermontu. - Zimi, ali je lepo.
- Moraš doći u Vermont, Carrie. - Hoću. U svakom slučaju, drago mi je što sam te vidio.
Zbogom, Ann. Doktore.
Hteo sam da vas pitam, doktore. Hoću li biti primjer slučaja?
Hoću li biti u medicinskom časopisu?
Hoćemo li naručiti? Konobar.
Hoćeš li mi reći o čemu se radi?
Zašto mi ne kažeš?
Zašto mi nisi rekao?
Pa ja...
Mislim da ću imati veliku narudžbu od "prognoze negativne".
- Kako misliš? - Ti znaš. Prognoza negativna.
Znaš šta prognoza negativna znači?
Objasni joj. Ili jesi?
Znači nekoliko mjeseci pretvaranja dobro si, pa slepilo, pa...
Čekaj, Judith. Ne možemo razgovarati ovdje.
Oh, da, možemo. Bilo je to pitanje zabavljati pacijenta.
Dajte jadnoj dragoj sve što želi. Vremena je tako kratko. Oženi je ako je potrebno.
Znam zašto si tako otišao u njegovu kancelariju dan. Da ga iz sažaljenja molim da me oženi.
Ljubazni dr Steele. Oboje ste tako ljubazni. Zbogom, prijatelji moji.
Judith, grešiš.
Neka moje srce bude mirno I poslušajte jednu ljubavnu pjesmu
Pusti me da osetim uzbuđenje
O tišini ne znamo ništa
Oh, daj mi vremena za nežnost
Da te držim za ruku I razumjeti
Oh, daj mi vremena
4:00, gospodine. Poslednje piće.
- Dva ovde, dva tamo. Ista stvar. - Da gospodine.
- Smiješno je. - Šta?
Vrijeme, Alec.
Da li ste ikada razmišljali o vremenu?
Ide, Alec.
To je stvar vremena.
Tik, tik, tik.
Gotovo da čujete kako prolazi.
Pre nego što shvatiš, nestalo je.
- Pa gde smo, prijatelju? - Visoko i suvo. To je poslednje piće.
- Želim ponovo da čujem tu pesmu. - Koja pjesma?
Ta pesma o vremenu.
Opet kasno. Orkestar ide kući.
Zdravo.
- Želim ponovo da čujem tu pesmu. - Vreme je za spavanje.
Oh, ne smijem ići u krevet. Ne smije spavati. To je otpad.
Vrijeme ne spava.
To je šala.
Evo.
- Hajde, pevaj, molim te. - Hvala. Hajde, momci. Pedeset.
"Vrijeme za nježnost," Malcolm.
Nikad neću pitati Za više nego što možete dati
Ipak, kada kažeš, "Budi gej danas i živi"
Moje srce odgovara oprezno "Danas će uskoro nestati"
Zašto žuriti u susret našoj sudbini?
Zašto moramo žuriti?
Oh, daj mi vremena za nežnost
Jedan sat Od svakog velikog dana
Oh, daj mi vremena da stanem i pogledam
Zlatni zalazak sunca ljetnog dana
Neka moje srce bude mirno I poslušajte jednu ljubavnu pjesmu
Pusti me da osetim uzbuđenje
O tišini ne znamo ništa
Oh, daj mi vremena za nežnost
Da te držim za ruku I razumjeti
Oh, daj mi vremena
- Reci Patches-u da ćemo se naći u baru. - Dobro.
- Zdravo, Judy. - Dobar posao, Judy.
Ura za mene. Upali mi, hoćeš li?
Hvala.
Oh, Judy, draga, bila si divna.
Pijte šank na suho, ali i dalje zadržavate svoje mjesto.
- Zdravo, Martha. - Izvinite, gospođice.
- Kako je stara farma? - U redu, gđice Judith.
Znaš, ne znam kako to radiš. Čudi me kako se držiš konja.
Ja sam jedan od tvojih najboljih prijatelja.
- Nije me briga šta ljudi govore o tebi. - Kako lepo od tebe.
Popij grad na suho. Uzmi sve njihove muževe i drage.
- I dalje kažem da se to mene ne tiče, ali... - Ali složio bih se s tobom.
pa naravno ako želite da usvojite takav stav.
Već možete napuniti Yale Bowl sa ljudima koji su ljuti na tebe.
Još jedno nije važno.
Martha, ne mogu nikako presvući se osim ako ne popijem piće.
- Gospođice Traherne, možemo li sada? - Ne, hoću još jedno piće.
- Zdravo, Judith, draga. - Oh, gospođice Judith.
- Da, Michael. - Idem sada.
Spakovao sam konje. Napolju pada sneg. Želim da se vratim.
- Dobro. - Bio si veoma dobro.
Hvala ti, Michael.
- Oh, gospođice Judith. - Šta?
Pitam se da li bi vodite se sa mnom nazad.
Ta kobila ima bronhitis i nikako ne mogu izdržati noć.
- Zdravo, George. Jessicina djevojka? - Da.
Zašto je ne oslobodiš njene bede. Stići ću tamo ako mogu.
- Judith, draga. - Zdravo.
Sjednite, molim.
- Zdravo. - Zdravo, Judy.
- Zdravo, Judy! - Evo tragedije za tebe.
Jessica's Girl ima bronhitis i nikako ne mogu izdržati noć.
Jessicina djevojka je konj. Jadna Jessica's Girl.
- Uobicajeno. - Idemo ponovo.
- Judy, draga. - Da.
Trotty, trotty!
Popravi me, hoćeš li?
- Gdje je Ann? - Ona je uprskala.
Pretpostavljam kako si jahao zadao joj tremu.
- Jadna Ann. - Gospođice Traherne, molim.
- Žele da dođeš... - Imam te. Šolja.
Da, šolja. Reći ću im da dolaziš.
Šolja. Draga šolja.
- Izvinite, deco, osvojio sam nagradu. - Požuri nazad.
- Ako to nije izvanredni hirurg. - Pokušavao sam da te vidim.
Kakva je stopa smrtnosti ovih dana? Zabavljate se sa noževima?
- Baci to. - Zašto nisi u Vermontu?
- Znaš zašto nisam. Želim da pričam. - Kad mi zatreba doktor, poslaću po njega.
- Nisam pod tvojom brigom. - Uvek ćeš biti pod mojom brigom.
Hoću li? Je li to dio vaše dužnosti?
Da izdržim do samog kraja, gledati tim naučnim očima?
Baci to!
Znam kako se osjećaš. Bilo šta da udari uzvrati mi, ali nemoj to raditi na ovaj način.
- Kako misliš? - Ovo. Nema ništa u tome.
Šta želiš da uradim? Ostani sama u mojoj sobi i razmisli kako za nekoliko...?
Želim da nađeš mir.
Svi moramo umrijeti.
Tragična razlika je da vi znate kada, a mi ne.
Ali važna stvar je ista za sve nas.
Da živimo svoje živote da bismo se mogli sresti smrt kad god dođe.
- Prelepo i fino. - "Lepo i fino."
- Umrijet ću kako želim. Ostavi me na miru. - Mrziš me, zar ne?
Toliko te mrzim iz toliko razloga. Mrzim te što mi nisi rekao istinu.
Mrzim te što si mi dozvolio da se bacim na tvojoj glavi. Tako se stidim.
Ja mogu razumjeti.
Gđice Traherne, molim vas, čekaju.
Neka čekaju. Imaju dosta vremena.
Oh, u redu.
- Čekaj, Judy. - Ne, ne, moram da idem po šolju.
- Dr. Steele? Kako si? - Zdravo, Alec.
- Mogu li te častiti pićem? - Ne hvala.
Judy je sigurno u ovom gradu, u redu.
- Govoriš o mom prijatelju. - Oh, da?
Da.
- Reci... - Pa, šta je bilo?
Napravio je pukotinu oko Judy, a gospodin ga je povukao.
- Mislite da će izdržati, doktore? - Mislim da jesam. Disanje je lakše.
Da.
Srećom smo je dobili na vrijeme.
- Je li mrtva? - Ne. Neko vreme je bilo dodirni i kreni.
Sada je to više dodir nego ići.
Zapravo sam se pomolio. Ona je ipak igra.
Hrabro se borite.
Oh, hladno ti je?
Imam vatru u sobi. Bi voliš ući i grijati se?
Zašto ne?
Pa, hvala, doktore.
- Pozovi me ako ti trebam. - Hoću. Laku noc.
- Clarence, nabavi sebi ćebad. - Da gospodine.
Prva prehlada je uvek najgora.
Prvi i poslednji.
Pričaj sa mnom, Michael.
- O čemu da pričam, gospođice Judith? - Bilo šta. Samo pričaj.
Bila je to odlična predstava. Došao sam da razmislim možda nećete pogriješiti u vezi Challenger-a.
- Jesi li? - Ipak sam se uplašio.
Jesam li bio tako loš?
Ne, ali nešto o načinu ti jahaš mi stavlja srce u usta.
Smeta ti ako nešto kažem vama, gđice Judith?
Naravno da ne. Zamolio sam vas da razgovarate, zar ne?
Mislim da si previše naporan, noću i danju.
Ne možete to učiniti i nastaviti s tim tvoji konji koji skaču. Teško ti je.
Nadao sam se da možda, u stanju uma u kojem si bio...
ne bi jahao večeras.
- Srebrni pehar nije vredan toga. - Hteo sam tu šolju.
Morao sam pokazati gospodi Još uvek imam ono što je potrebno.
Sigurno jesi.
Rekao sam ti da nastaviš pričati, Michael.
Znaš, ti i ja su nekako slični, gospođice Judith.
Jesmo li? Kako?
Imaš duh u sebi isto što i ja imam u sebi.
Bitna je borba. Imaš imati akciju u svom životu isto kao i ja.
Živimo samo jednom, gđice Judith.
Samo jednom.
- Pričaj mi o sebi, Michael. - Ja?
Da ti. Kao jedan čovek drugom.
Uvek smo pričali o konjima.
Šta tu ima da se kaže?
Pa, imaš li sretan život, Michael?
valjda sam rođen van svog vremena, Miss Judith.
Trebao sam živjeti u danima kada se računa da je muškarac.
Način na koji volim da jašem i način na koji volim da se borim.
Šta vredi jahati i boriti se ovih dana? Šta ti daju?
Šta pokušavaš, da nas spališ?
Bojiš li se da izgoriš, Michael?
Plašiš li se umrijeti?
Ne bih želeo da umrem dok ste živi, ​​gospođice Judith.
Ti vodiš ljubav sa mnom.
zar ne?
Pozvao si me da razgovaram sa tobom kao muškarac, zar ne?
- Da. - Ja sam dobar kao neki od njih...
to se igralo sa tobom.
Svi te se boje. Čuo sam ih kako pričaju.
Oni bi krenuli za tobom, ali se boje. Volio bih do neba da sam u njihovim čizmama.
Šta onda, Michael?
Noći koje sam ležao budan mislim na tebe.
Stvari koje sam ti htio reći otkad sam te prvi put ugledao.
- Bojiš se. - Ne.
- Je li to zato što sam stabilna ruka, zar ne? - Ne, Michael, nije to.
Ja jednostavno ne mogu nastaviti ovim putem.
Prvo, ovo je.
Onda je nešto drugo.
Michael, jednostavno ne mogu umrijeti ovako.
Umrijeti?
Da.
umrijet ću za nekoliko meseci, Majkl.
O, nebo ti oprosti za tako nešto.
Da.
Nebo mi oprosti.
Kada dođe...
to mora biti ispunjeno lijepo i fino.
To je on rekao.
Oh, sav sam pogođen, Michael.
Murray Hill 7-7340.
Ann, trebala bi spavati. Jadna Ann, tako si malo spavala.
Gdje ste otišli nakon što ste napustili klub? Bio sam zabrinut za tebe.
U štalu, sa Michaelom.
- Judith. - Ne brini, draga, ja sam spašen.
Naravno, zbog čega sam spašen nije sasvim jasno.
Je li to Steele koga ste zvali?
Nije bitno. Nije bilo nikakvog odgovora.
Ovo je posao izvinjenja čovjeku.
Zaista nije bitno.
Ann, umoran sam.
Tako umoran.
Hajde.
Daj da te stavim u krevet.
Zašto?
Čitaću te da spavaš.
Zašto? Da mogu da sanjam?
Oh, Judith, draga moja, molim te nemoj tako govoriti. Molim te nemoj.
Ann, ne znam šta da radim.
To je čekanje. Dan i noć.
Da li bih pogrešio da sam to napravio?
Sada, da li bih?
Judith, molim te, ne govori tako.
Nemoj. Molim te.
Nemoj. Molim te nemoj.
Vidim da zora izlazi oko četiri dana od sedam na ovom mestu.
Čini se da se uvijek nešto događa.
- Reci, mogu li ti spremiti još jedno piće? - Ne hvala.
Ko može da zove u ovo jutro?
Zdravo?
Judy!
Da, on je ovdje.
Hajde gore. Ti znaš, pritisnite 10. dugme u liftu.
- Judy? - Da, Judy je.
Volim je dugo vremena, ali ne mogu joj sada pomoci, jer...
ti si jedini čovjek, zato budi fin prema njoj, hoćeš li?
U redu.
- Zdravo, Alec. - Zdravo, Judy.
Zdravo doktore.
Zdravo, Judy.
Lijepo je vrijeme da se javite, zar ne?
Ući.
Znaš, tražio sam pola grada za vas dvoje.
Čak sam ti pozvonio noćno zvono.
- Mislio sam da su doktori dežurni 24 sata. - Alec me ljubazno zamolio da dođem...
i pricali smo.
- Jesam li prekinuo nešto? - Naprotiv.
Zora je svanula, a ja sam hteo skuvati jaja i slaninu.
Zar ne bi?
Mislio sam na to kao na način da to uradim izvuci me. Ja sam tako bistar.
Drago mi je što si svratila, Judy. Naredi joj piće, doktore.
Da napravim jednu?
Ne hvala.
Ipak, mogao bi da uradiš nešto za mene.
Šta?
Oprosti mi.
Nema šta da se oprosti.
Oh, ali...
Stvari koje sam ti rekao.
draga...
dobro je reći stvari. Skida ti ih sa grudi.
Shvatio sam.
Jesi li?
- Da li ti? - Da.
Rekao si da želiš da imam mir.
Gdje je mir?
U sebi.
Judy, dođi ovamo.
Pokušao sam da uradim sve stvari Rekao sam da hoću.
Večeras, ja...
Draga, nije bilo nikog osim tebe.
Draga.
Kako je dobro da te opet tako zovem.
Morao sam doći i nikome ti reći.
Vidiš, nisam mogao nastaviti s tom mišlju da bi mogao biti ogorčen prema meni.
Nisam te želio da misli o meni tako.
Ali volim te, Judy.
Znam da znaš.
Mogu li vratiti svaku pokvarenu stvar Jesam li ti ikada rekao?
Oh, draga, pomozi mi.
Bio sam tako glup.
Trpao sam svaki minut tako puna otpada, i...
Sada je ostalo tako malo vremena...
i ne znam šta da radim.
Bojim se.
Tako ste u pravu i jaki.
Sada je sve u redu, Judy.
Uredu je.
Mogu li te ponekad vidjeti?
Viđaćeš me svaki dan.
Ideš u Vermont sa mnom.
- Jesam li? - Da.
Možda ćemo naći taj mir tamo zajedno.
br.
Ne, to ne bi bilo fer prema tebi.
- Imali bismo tako malo... - Zauvek, Judy?
Hoćeš li se udati za mene?
Udati se?
Oh, zar ne bi bilo divno kad bismo mogli?
Imajte pravo vjenčanje i biti poklonjen i...
Uz crkvena zvona i šampanjac...
i bela haljina, cvetovi narandze...
i svadbena torta.
To je jedna stvar koju neću propustiti.
I daješ mi ga.
Nikada te ne mogu voljeti dovoljno.
Judy.
Dobro jutro, Elmere. Blowy, zar ne?
Naravno, gospođo Steele.
- Kako je išijas? - Dobro, gđo. Steele.
- Martha. - Da, gđice Judith?
- Evo pisma od gđice Ann. - Dolazi li ona?
Ne još, ali uskoro, mislim.
"Još uvijek pokušavam iznajmiti kuću, ali niko nema para...
a ja ne idem da je pustim skitnicama."
Zašto ljudi zakomplikovati im živote, Marta?
Svi ti konji i ta kuća.
ovde nemamo nista, a ipak imamo sve.
- Zar nismo? - Mislim da jeste, gđice Judith.
Čudo što nije došla da te vidi. Nisi je vidio tri mjeseca.
Oh, uskoro će ustati. Ona želi prvo da završi svoj posao.
- Šta je to? - Doktorov ručak.
- Zar ga još nije imao? - Ne.
- Zašto ne? - Dvaput sam mu pokucao na vrata.
Kada je zauzet sa svojim bubama, on je kao medved sa bolnom glavom.
- Ne bih ga uznemiravao za... - Pa, ometaću ga.
Plašim li se?
Hvala ti, Martha.
Hej. Vaš ručak, doktore.
- Judy, rekao sam ti... - Bio si nepristojan prema Marthi.
Nisam bio grub prema Marthi. Martha zna, kao što bi trebalo da znaš, da...
Pa, Henry, šteta je učinjena.
Kakva šteta? Ja?
Rekao sam ti da nikad ne ulaziš kad radim.
Ovaj spoj je aseptičan. Prepuni ste mikroba.
- Bube. - Ja?
- Da ti. - To je dobar način da razgovaraš sa svojom ženom.
Dolazim ovamo sa svom ovom hranom. Sada imamo previše grešaka.
I baš kao što sam trebao otkriti tajna života.
Pa, možda i ne u ovom konkretnom trenutku.
Oh, ali hoćeš.
A možda i jeste.
Pretpostavljam da je to moja greška.
Judy, draga.
- Zao mi je. - Nema razloga za žaljenje.
Tvoje bube susrele su moje bube i bube u hrani...
i imali su zabavu, i tako će se napiti...
nikome neće biti od koristi.
- Ti si ljut. - Da. Henry.
- Da? - Skloni tu hranu odatle.
Pripremite se za još jedan eksperiment.
Ako u početku ne uspiješ, onda probaj, probaj...
Gladan sam. Shvaćate li da je skoro 2:00?
Ne diraj to. Verovatno ima grešaka u sebi.
Ako sendviče bube upao u tvoje bube...
tvoje bube su ušle u sendviče.
- Samo minut. - Ne.
- U redu. U redu, čvrsti. - To je hladno.
- Šta ima novo u svijetu? - Pogodi šta.
Dobio sam pismo od Ann. Ona dolazi da nas poseti. Čitati.
- Šta si radio jutros? - Velike stvari.
- Šta? - Šetao sam.
Evo. ne mogu to imati, ima grešaka u sebi.
- Gde si hodao? - U selo.
Možemo li koristiti tvoj sto, Martha?
- Naravno, gospođice Judith. - Sjedni.
- Šta ima novo u selu? - Postoji osnovana glasina...
da će to biti blizanci za gospođu Dibble.
Ovo je super. Pokazaćemo joj veliko selo Brattleboro.
Trgovačka četvrt, gradska vijećnica i vodit ćemo je na ples u subotu.
Šta sad? Dođi ovamo.
sta si uradio
Izvoli, Daffy. Hvala ti, Ellen.
- Tu smo. - Evo je, Martha.
- Zdravo, Martha. Kako si? - Drago mi je da vas vidim, gđice Ann.
Ugojićemo je sa seoskim umakom.
- To je savršena. - Zar ti se ne sviđa?
- Hoćeš da vidiš moju laboratoriju? - Da, voleo bih.
Unesi stvari, Ellen. Raspakovaćemo za vas.
Ne primaj je unutra. I ona ima bube.
Oh, ovo je lijepo.
Ann, zar Judy nije bez riječi?
- Nema plavog jauka? - Ne.
Nikada ne razmišljamo o tome. Čak i ne pričamo o tome.
- I ne smiješ. - Naravno da ne.
Čak ni očima.
Bit ćeš u iskušenju da, ali pazi na sebe.
Vidite, mi se samo pretvaramo da se ništa neće dogoditi.
Razumiješ?
Hajde, pokazaću ti ostatak mjesta.
Ann, ovo je Henry Curtiss. Miss King.
Kako si?
- Pa, kako ti se sviđa? - Sjajno je.
Pa, jednog dana, možda u mom životu ili nečiji životni vijek...
naći ćemo serum koji će stavi tačku na ove izrasline.
Judy, tvoji amabobi su došli.
- Moji šta-bobi? - Tvoje seme, tvoje cveće.
- Oh, kako divno. - Zverkalica: "Incomparabilis."
Dame, kakav je to jezik?
- Incomparabilis. - Incomparabilis.
- Obavezno ih posadite na suncu. - Hoću.
Evo jednog za tebe. Jonquilla Narcissus.
To je dobro. Nazvat ću konja po tom.
- Idi sa tobom. - Idem ja. Zbogom, gđice Ann.
Zbogom, g. O'Leary.
A sad da budem ozbiljan. O Grand National.
Znao sam da postoji razlog zašto si došao.
I dalje mislim da je startnina 1000$ mnogo novca da se potroši na tog konja.
Neće biti uzaludno. Kladim se da će Challenger pobijediti 6-4.
- Imaš opkladu. - Shake.
- Lepo se provedite u Filadelfiji. - Uzbuđen sam.
Obucicu svu svoju najbolju odecu, i idemo na suzu.
- Izgledaš dobro. - Jesam li? Dobro.
Da sigurno. To me tjera da vjerujem u onim molitvama koje sam govorio.
Zbogom, doktore.
Ne zovi ga dok. To nije za poštovanje.
Vidimo se u National. ćao.
Ann.
- Dolazi oluja. - Šta?
Svakim minutom postaje sve mračnije. Morat ćemo ponijeti kabanice sa sobom.
Pretpostavimo da će padati kiša za mačke i pse i uništiti sve naše lepe sijalice.
Pogledajte kako se zamagljuje.
Svake sekunde je sve mračnije.
Smiješno je, još uvijek osjećam sunce na mojim rukama.
- Judith. - Ann!
Sunce je otišlo. Ima oblaka. Pada mrak.
Uredu je. U redu je, Ann.
Judy. Judith.
Ako je grupa za baštovanstvo za žene mogu da odlože sastanak...
Imam neke novosti. Ne idemo u Filadelfiju.
Idemo u New York.
Upravo sam procitao poziv preko telefona. Pokazat ću ti.
Hajde, Judy.
Hajde.
Ni riječi.
Draga, ovo su sjajne vijesti.
Čitati. Žica od Fišera Philadelphia. Martha je to zapisala.
Pa?
- Kako lijepo. - "Kako lijepo"?
Da li je to sve?
Ann, pročitaj ovo. Nikad nisam mogao da pročitam Martino pisanje.
pa, Ann, od svih dubokih potcenjivanja...
"Doktor Frederick Steele, Brattleboro, Vermont.
Divlji od uzbuđenja preko vašeg najnovijeg izvještaja.
Biološki testovi su me ubedili možda ste na pravom putu sa izolacijom."
Izolacija, vidiš? Isključite kiseonik.
Pa, vas dvoje ne biste razumeli. Hajde, pročitaj.
- "Vjeruj da..." - Evo, ja ću.
„Vjerujte da bismo trebali prezentirati materijal sutra u Njujorku.
Molimo vas da pozovete. Moje čestitke, Fisher."
- Zar to nije divno? - Divno je. zar ne, Ann?
Bio sam... upravo sam bio slomljen na minut.
Naravno, i ja sam. Javio sam Fišeru Sreo bih se s njim u 10:00 ujutro.
- Jesi li? - Da.
Znači voziti se do Mill's Junctiona da uhvatimo 4:40.
Marta te spakovala, ali ne mogu ni čarape da nađem, zato požuri.
br.
Hajde.
šta ćeš da radiš?
Ne znam. Ništa.
- Ne možeš ići. - Ne.
- Ne možeš ga pustiti. - Judy?
Ne smijemo kasniti, jer ova tabla sastaje samo dva puta godišnje.
Neki od muškaraca dolaze iz Boston. Neki čak do Kanzas Sitija.
I veoma ugledan čovek, Heinzig iz Beča dolazi.
Oni će sjediti za tim stolom i reci da li je tvoj dečko u pravu ili ne.
Hajde, požuri.
Oh, Ann.
Zar ne vidiš?
Ne mogu to zaustaviti.
Vidiš li nešto?
Možeš li me vidjeti?
Ne baš dobro.
„Zatamnjenje vizije.
Zatim sljepilo.
Onda..."
Oh, kad bih samo mogao izdržati dok ne ode.
Sada, Ann...
hajde.
Vratite se u svoju baštu i posadite tvoje cveće kao da se ništa nije desilo.
Draga Ann.
Znam šta moram da uradim.
Nastavi.
Judy.
Dolazim.
Znate šta ovo znači, zar ne?
Znači da za pet ili 10 godina, Počeću da stignem negde.
Veoma je uzbudljivo, zar ne?
Možda me čak i pohvale. Možda dobijemo našu sliku u novinama.
- Ući ćeš u istoriju. - Reci, koju ćeš obući?
Draga, mislim da neću ići.
- Nisi spakovao dovoljno košulja. - Kako to misliš, ne ideš?
Ann i ja smo razgovarali. Mislim da ću ostati s njom.
Njujork će ti dobro doći. Možete kupiti novu odjeću.
- Ne treba mi nova odeća. - Onda možeš da vidiš svoje prijatelje.
Draga, molim te pusti me da ostanem.
Uredu onda.
Znate, New York bi dosadi mi sada. Zaista bi.
- Vidite, ovo je moj dom. - Oh, Judy.
Zašto, ti drhtiš.
Jesam li?
Zar djevojka ne može biti malo sentimentalna?
Ovo je prvi put bili smo razdvojeni.
Judy, ja ne idem.
Ne znam šta sam mogao biti razmišljam o.
- Nazvat ću Fishera i reći mu. - Jesi li zabrinut za mene?
Da. Svake sekunde van mog vidokruga.
To je smešno. Ne morate biti. Ann je ovdje.
Judy...
ako se nešto desi...
Tiho. Ne smijemo o tome. Složili smo se da nećemo.
Znaš da se više ne bojim.
Vidi, rupa.
Bila bi dobra figura za daskom susret sa velikim nožnim prstom koji viri.
Oh, draga, hajde.
Znaš, nekada sam se bojao.
Umro sam hiljadu puta.
Kada smrt zaista dođe, doći će kao stari prijatelj.
- Nežno i tiho. - Oh, Judy.
Oh, imali smo toliko toga.
Da smo dozivjeli 100 godina, nismo mogli imati više.
I bio sam tako sretan.
- Kada dođe vreme... - Kad dođe, idem sa tobom.
Hoću.
Ne možeš biti tako neljubazan prema meni.
Ne bih mogao živjeti bez tebe.
Ti moraš. Ti ces.
- Morate nastaviti sa svojim poslom. - Ali to je uzaludno i besmisleno.
Okrutno.
Ne ako se osvetiš za to.
Osveta?
Da, osveta.
Nastavljajući sa ovim poslom i ovi eksperimenti.
Brisanjem nečega...
to će me odvesti od tebe jednog dana.
I sa svakim udarcem koji zadajete...
možete reći, "To je bilo za Judith, Moja supruga."
Hajde.
- Lucy. - Da, gospođo?
Nema više gluposti.
Odjuriš u New York i provedite svoj veliki trenutak.
A ja ću čekati kući kao što bi trebala biti prava žena.
- Draga. - Da?
Reci mi nešto.
Jesam li bila dobra žena?
Oh, Judy.
To me čini veoma srećnim.
Srećniji od bilo čega drugog.
Toliko mi se svidjelo, svaki minut.
Kako da te natjeram da razumiješ?
Pogledaj tamo.
Nekako je bilo tako.
Sjajna i tiha.
Da, Judy. Ima.
zar ne?
Sada nas ništa ne može povrijediti.
Ono što imamo ne može se uništiti.
To je naša pobeda.
Naša pobeda nad mrakom.
To je pobjeda jer se ne bojimo.
Hajde. Žao mi je, mora da je odlazak.
Judy, ti si divna.
Zapamti dok si odsutan, zavežite kravatu pravilno i očešljajte kosu.
- I za ime boga, kupi novi šešir. - To je dobar šešir.
Ne mogu da te pustim izgleda kao seoski farmer.
Dođi da se oprostiš od starog. Ann, otišao je.
Hvala, Lucy. Evo liste od mjesta na kojima možete doći do mene.
Neće nam trebati. Trčite dalje.
- Vozi kao lud. - Pobrini se za sve, zar ne?
- Da. - Zbogom, draga.
- Pazite na veliki grad. - Biću dobro, ali biće usamljeno.
Ne dovodi me u iskušenje. Kretati se.
ćao.
Požuri kući!
Jeste li već posadili zumbule?
Da. Ne, ne znam.
Hajde.
Moram vam pomoći da ih posadite.
Vidite, oni su njegov omiljeni cvet.
Ti ćeš iskopati rupe, ja ću ih staviti.
Jako želim.
Hvala ti.
- Niste otišli, gđice Judith. - Ne, Martha.
Hajde, Ann.
zalivat ćeš moje cveće, zar ne, Ann? Pobrini se za njih.
I, Ann, ti ćeš se pobrinuti mog doktora, zar ne?
Trebaće mu neko. Ne smije biti sam.
Vidiš, njemu je mnogo gore nego za mene.
Oh, stvarno, to je istina. Ja sam taj srecnik.
Sve što će mi nedostajati je starenje i biti umoran i iscrpljen.
Nikad ga ne ostavljaj, zar ne?
Obećavam.
Nemoj. Nemoj, Ann.
Srećan sam, zaista jesam.
Sad da vidim...
ako postoji još nešto. Oh, da, još nešto.
Kada Michael vodi Challenger u nacionalnom...
I on će pobijediti, siguran sam da će pobijediti.
imati zabavu...
i pozovite sve naše prijatelje.
Sad da vidim. Glupi stari Alec, ako se vrati iz Evrope.
Pukovnik Mantle i stara Carrie i...
Oh, da, i ne zaboravi dragi stari dr. Parsons.
Daj im šampanjac i budi gej.
Budi veoma, veoma gej.
Moram ući sada.
Ann, molim te razumi. Niko ne sme biti ovde. Niko.
Vidiš, moram mu pokazati da to mogu sam.
Možda će mu to pomoći nekoliko loših trenutaka za pamćenje.
Ann, budi moja najbolja prijateljica.
Idi sada.
Molim te!
- Martha? - Gđice Judith.
Sad idem gore da legnem.
Oh, gospođice Judith...
Daffy.
Daffy, Don.
Don, dođi ovamo. Oh, dragi. Darlings.
Sada... Sad, idi dole sada. Nastavi.
Idi, dragi.
- Jesi li to ti, Martha? - Da, gđice Judith.
Ne želim da me ometaju.